The Eastern Spirit Subbing Squad представя
АМНЕЗИЯ = Епизод 12 =
Намерих те.
Умри!
Няма смисъл да се опитваш да избягаш.
Писано ти е да умреш тук тази вечер.
Да не би…
Какво правиш тук?!
Толкова пъти ти казах да не излизаш навън…
Но ти ми изпрати онова съобщение…
Съобщение?
Разбира се, пак е бил той.
Добре. Слушай ме внимателно.
Ти…
Ти попадна в експлозия тук на 1-ви август.
Но на 1-ви…
След инцидента,
ти беше в кома 25 дни, след което на този ден
ти умря.
Това се случи първия път в този свят.
Първия път? - Да.
В този свят те загубих.
Не можех да приема смъртта ти,
затова пътувах до различни светове отново и отново,
търсейки свят, в който да си жива.
Единственото ми желание…
е да живееш.
Но…
Ако ти умреш, аз оцелявам.
Той ти каза, нали?
Когато те загубих първия път,
отидох в друг свят, където беше още жива.
Но в световете, където ти оживяваше,
аз изобщо не съществувах.
Когато човек, който не би трябвало да съществува, се намеси в този свят,
той бива възприеман като чуждо тяло.
Точно като теб сега. - Мен?
Днес трябва да умреш в този свят.
Затова, за да поддържа баланса, светът се опитва да те заличи.
Силата на този свят да елиминира чужди тела е удивителна.
Колкото и да се бориш, не можеш да го избегнеш.
Опита се да ме убие по всевъзможни начини.
Ти избегна опасностите заради моите предупреждения, нали?
Това е, понеже вече бях преживял тези неща.
Докато пътувах, търсейки теб,
умирах отново и отново, и накрая осъзнах…
Няма свят, в който аз и ти да можем да съществуваме едновременно.
Само един от нас може да живее.
Затова този път
ще избегна безсмисленото повтаряне на смъртта.
Като те убия!
Предупредих те, нали?
Предупредих те да не ми се доверяваш.
Бягай!
Защо ме спираш?
Няма да позволя да умре!
Трябва да оцелее до утре!
Глупак ли си?
Колко пъти си усещал болката от смъртта заради тази жена?
Болеше, нали? Беше истински ад, нали?
Така се появих аз, нали?!
Млъкни!
Ако светът не ни позволява да съществуваме с нея,
тогава аз ще я убия пръв!
Вече сме го правили толкова пъти.
Вярно е. Досега съм…
те убивал много пъти,
за да избегна смъртта.
Насилствената смърт е жестока.
А няма приятни начини да умреш.
Страхът и болката бяха толкова силни, че не можех да търпя повече.
Аз… Аз те убивах със собствените си ръце.
Укьо…
Но дори когато те убивах…
аз, глупакът, плачех, без да мога да понеса вината
и после отивах в друг свят.
Но Нийл не притежава повече тази сила.
Нийл? Нийл ли каза той?
Бягай! - Но…
Да вървим!
Укьо е пътувал между световете с помощта на Нийл.
Кой е Нийл? - Моят… Създателят на феи.
Нийл придобива силите си, изпълнявайки желанията на хората.
За да изпълни желанието на Укьо да те вижда жива,
Нийл го е прехвърлял между световете.
Горещо е. - Дали огънят се разпространява?
Това изход ли е? - Но ключът…
Е, да…
Времето почти изтече.
Избирай.
Изгори до смърт тук или…
умри от острието ми.
Нито едното не е приятно.
Знам го от личен опит.
Сега, избирай.
Или предпочиташ да изгориш до смърт, след като бъдеш намушкана?
Бягай!
Играта свърши.
Ще се погрижа да умреш още сега.
Не можеш да се предадеш! Ако се предадеш,
желанието на Укьо няма да се сбъдне!
Няма смисъл да се съпротивляваш.
Това е краят!
Умри!
Защо плача?
Колко глупаво!
Той ме спря.
Защо?
Но…
Добре ли си?
Ранена ли си?
Повече се тревожа за теб!
Бързо, излизай оттук.
Ела с мен.
Не се тревожи за мен.
Колко странно!
Не изпитвам болка или страдание.
Дали е, защото за пръв път сам избирам да умра?
Да излезем заедно.
Върви! - Но…
Въпреки че знаех, че трябва да се предам,
исках да те видя.
Исках да ми се усмихнеш още веднъж.
И заради това егоистично желание, аз те убивах.
Трябва да умра тук.
Моля те, не казвай това!
Толкова си мила.
Всеки път, когато пътувах в друг свят и те откривах,
бях непознат за теб.
Можех само да те наблюдавам от разстояние.
Усмивката ти, звънкия ти глас…
Въпреки че бяха
за някой друг,
важното бе ти да си щастлива.
Но истината е, че ми липсваше.
Затова, да те видя
в този свят…
Макар и само за кратко,
да прекарам малко време с теб…
Това ме направи щастлив.
Само да можеше…
да преживееш днешния ден.
Сега побързай.
Получих си заслуженото,
задето ти причиних всички онези злини.
Не. Ти ме спаси толкова много пъти!
Не.
Това, което ти причиних, е непростимо…
Не е вярно!
Да вървим заедно!
Благодаря ти.
Моя любов,
ти ще оцелееш.
Ти ще…
живееш.
Моето желание…
се сбъдна.
Аз…
Бяхте спасени.
И ти, и Укьо.
Нийл каза, че иска да говори с теб.
Ще ти предавам неговите думи.
Защото изпълни желанието на Укьо,
аз възвърнах силата си.
Благодаря ти. Признателен съм ти.
За да разбера какво представляват хората, какво искат,
продължавах да изпълнявам желания.
Но желанието на Укьо не можеше да бъде изпълнено лесно.
Заради това, бях принуден да му причинявам болка.
А чувствам, че навредих и на теб.
Дори амнезията ти е по моя вина.
Какво имаш предвид?
С други думи, не беше съвпадение, че се сблъскахме.
Нийл, който се беше слял с Укьо, те търсеше в много светове.
Ти си тази, която моят създател търсеше.
Не е учудващо, че бях придърпан към теб.
Освен това, Нийл имаше пръст и в нашето придвижване
между паралелните светове.
Всичко започна, когато ти падна от скалата.
Укьо беше наблизо
и те остави да умреш.
Но другият Укьо, който те беше виждал да умираш много пъти,
не можа да го понесе.
Усещайки болката на Укьо, Нийл те изпрати в друг свят.
Но това беше спешна мярка,
която му отне всичко, само за да пренесе съзнанието ти.
И той изгуби контрол върху силата си.
Това доведе до непрестанното ти прехвърляне от свят в свят.
Винаги на 1-ви август.
Този ден беше важен за желанието на Укьо
и щеше да определи дали ще живееш или ще умреш.
Сега разбирам.
Както и да е, Нийл успя да възвърне силата си.
Благодарение на теб! - На мен?
Защото ти изпълни желанието на Укьо.
Защото не се предаде и се бореше с всички сили.
Затова Нийл каза, че ще ти върне спомените!
И… ще можеш да се върнеш в твоя свят.
Но… - Какво има?
Не си ли щастлива? - Но това е толкова внезапно…
Нормално е да си несигурна.
Не знаеш какви спомени си имала.
Това, което ти се случва сега, е различно от всичко преживяно.
Това са непредвидени обстоятелства…
Но само си спомни.
Случиха ти се толкова много неща в различните светове.
Макар да не знаеше какво да очакваш,
ти посрещна предизвикателствата.
Човекът, който си сега, ще се справи във всяка ситуация.
Орион!
Истината е, че ти се справи добре, дори когато не бях наоколо.
Наистина, изобщо не ти помогнах.
Въпреки че попадна в тази каша заради мен.
Наистина съжалявам.
Не.
Наистина се радвам,
че беше с мен, Орион.
Ти ме насърчаваше, когато бях изпълнена със съмнения.
И винаги ми вдъхваше кураж.
Преди малко, в часовниковата кула, когато мислех, че е дошъл краят,
ти ми каза да не се предавам.
Сигурна съм, че без теб, щях…
Благодаря ти, че беше до мен, Орион.
И аз се радвам, че те срещнах. Благодаря ти.
Имаше много предизвикателства,
но беше забавно. - Да.
Наистина. Както Нийл казва, хората са интересни.
Преживях толкова приключения, благодарение на теб.
Искам да науча още много.
Все още не съм пълноправна фея, затова трябва да работя здраво!
Да. Нека работим заедно.
Орион?
Всъщност, трябва да ти кажа нещо.
Когато спомените ти се върнат,
ще бъда разделен от твоето съзнание.
И когато това се случи,
повече няма да ме чуваш или виждаш.
Няма да можем да бъдем повече заедно?
Да.
И когато си върнеш спомените,
Нийл казва, че ще забравиш за мен.
Хей, Орион, ако…
ако някога ме видиш отново,
ще ме повикаш ли?
Имам чувството, че бих усетила присъствието ти.
Добре. Ще го направя.
Обещаваш ли? - Да.
Сега тръгни натам.
Светът, в който трябва да се върнеш, е зад онази врата.
Да.
Сбогом,
Орион…
Превод: zombunny Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013
Плаваме сред океана от звезди, който се простира пред нас.
Внимателно наблюдаваме сенките на птиците по земята.
Носейки кутия пълна
със спомени от отминали дни,
нека пътуваме по света.
Всички избираме различни посоки
в търсене на пътя,
който ще преобрази неуверените думи в наше бъдеще.
Хващайки се за неизменимото сърце,
и препускайки през шеметно минаващите дни,
нека помним завинаги и да полетим,
докато се превърнем
в сладки спомени.
Добре дошла вкъщи, в своя свят.